DinoPark
![](/images/DinoPark.jpg)
Jste už dlouho fanoušky dinosaurů? S oblibou hltáte všechny díly Jurského světa, navštěvujete muzea, čtete odbornou literaturu, sbíráte figurky a jiné dinorelikvie, nebo chcete jen strávit zábavné odpoledne s vaší ratolestí? Máme pro vás dobrou zprávu. Dnes už není potřeba, aby se zlá korporace zmocnila komára nasosaného dinosauří krví, nebo byla objevena jeskyně vedoucí do historie. Stačí dorazit do jednoho z pěti DinoParků rozesetých po naší krásně vlasti a ta pravá výprava může začít.
My jako první volíme DinoPark na střeše obchodního domu Galerie Harfa. Parkování v podzemních garážích, které je na 2 hodiny zdarma, vám na recepci DinoParku ochotně ještě o dalších 180 minut prodlouží. Času na pořádný průzkum je tedy dostatek. Hned za vstupními turnikety na nás vycenil zuby samotný Tyranosaurus Rex. Když pak ještě přidal mocné zařvání, měla v mžiku manželka za sukní jednoho hodně „neviditelného“ průzkumníka. Díky bohu se jednalo jen o prvotní šok, a tak naše výprava nemusela skončit ještě dříve, než začala. Po uklidnění vyrážíme dál a potkáváme Plateosaura, Chasmosaura, Pachycephalosaura, Triceratopse a další. Některé dinosaury jsme zastihli při obědě, jiné v roztržce mezi sebou nebo jen klidně hlídající hnízdo. Všichni mají ale jedno společné. Skrz informační tabulku nám řeknou něco o sobě.„Tři rohy, čtyři nohy, co je to? Vím, jsou to hádanky jak pro mimina, stejně byste to všichni uhádli. Mám totiž na kvízy hlavu, protože ta moje je jednou z největších dinosauřích, co kdy kdo viděl. Je velká asi jako čtvrtina mého těla, což je rovných 2,4 m. Ale co je na mně úplně to nejzajímavější, jsou tři velké krásné rohy. Ne, nebyl jsem třikrát ženatý, to mám od přírody a hlavně na obranu. Každý roh má asi metr. Jeden mám na nose a dva další nad očima. A za krkem mám parádní límec, ten nás také chránil před různými predátory, nebo jsme ho používali při námluvách. A zrovna já mám límec ze všech nejhezčí, to je přece jasné.“ Vypráví jeden z postávajících Triceratopsů.
❞ Jeden mám na nose a dva další nad očima. A za krkem mám parádní límec...
Po následném průchodu kolem vystavených dinosauřích končetin, které jsou „prořízlé“ tak, aby byla vidět jejich anatomie, se dostáváme do malého dětského zákoutí. Zatímco synátor řádí na prolézačce nebo se snaží trefit míčkem do tlamy menšího ještěra, kupujeme studené pití a taháme informace ze slečny, která nabízí dočasné tetování. Motivy, které má v portfoliu jsou vám asi jasné, ale třeba by se za úplatu dalo vyšvihnout i logo MP. No, raději jsem to nezkoušel.
Když je skluzavka dostatečně sklouznutá, můžeme se odebrat, přes můstek do druhé časti parku, která je interaktivněji laděná. Naleznete zde stěnu hádanek, komoru, kde na vás vypustí pravou druhohorní bouři, nebo pracovnu pravého paleontologa. U zmíněné pracovny bych se rád zastavil. Měla opravdu své kouzlo. Nástroje, zkameněliny, obrazy a vše zasazené do doby, kdy vědci teprve poodkrývali první střípky dávno ztraceného světa. Jaký byl asi pocit sedět ve stanu uprostřed Afriky a sepisovat poznámky o obří nalezené kostře. Řekl bych, že vzrušující, ale také tísnivé. No, není čas snít, i když je pracovna hezky udělaná, pro malé dítě úplně není, a tak se přesouváme na nedaleké pískoviště. Tady si děti zkouší odhrabat kostru jako skuteční objevitelé. Myslím, že většina z nich netuší, co dělá, ale baví je to a to je důležité. A třeba právě tahle první zkušenost přivede vaše dítko na cestu vedoucí až do stanu uprostřed Afriky, i když tentokrát s wifi.
DinoParky kromě statických a pohyblivých modelů dávných vládců naší planety nabízí také možnost návštěvy jejich světa pomocí virtuálních brýlí nebo 3D kina. Vstupné do zmíněného kina je v ceně vstupenky, ale my ho bohužel nevyužili. Na našeho malého paleontologa dopadla únava, to je pak situace horší než krotit rozzuřeného T-rexe. Alespoň se máme motivaci proč se vrátit, nebo navštívit další z parků jinde po republice. Každý je něčím unikátní, a tak se nemusíte bát, že vystřílíte všechnu dinozábavu hned na první dobrou. Za nás můžeme jen doporučit a tak neváhejte a hurá do druhohor.
foto: DinoPark
Zobrazení: 295